Проблеми дотримання норм журналістської етики в умовах війни - Дем’янчук, Дарина Василівна (Волинський національний університет імені Лесі Українки, 2024)
Журналістика як професія передбачає високі етичні стандарти, адже журналісти мають унікальну відповідальність перед суспільством — бути джерелом правдивої, об’єктивної інформації. Проте ця місія стає складнішою у періоди військових конфліктів, коли інформаційний простір стає ареною для боротьби між правдою та пропагандою, між об’єктивністю та маніпуляціями. В умовах війни медіа не лише інформують громадськість, а й формують її погляди, впливають на національну єдність та емоційний стан суспільства. Тому журналістам доводиться працювати в умовах постійного зовнішнього і внутрішнього тиску, балансуючи між правдою і національними інтересами, між об’єктивністю і безпекою як суспільства, так і власного життя. Журналістська етика — це сукупність принципів, які встановлюють рамки професійної поведінки, орієнтуючи журналістів на правду, чесність, повагу до людської гідності та нейтральність у подачі інформації. Проте у складних і непередбачуваних умовах війни, коли на перше місце часто виходять інтереси національної безпеки та протидія інформаційним атакам, ці принципи можуть зазнавати значного випробування. Іноді журналісти, свідомо чи несвідомо, можуть відходити від класичних етичних норм, обираючи публікацію, яка підтримує національну ідею або відповідає інтересам держави. Це породжує серйозні дилеми, які вимагають уважного аналізу та осмислення. Збройні конфлікти змінюють характер журналістської діяльності, змушуючи медіа функціонувати у надзвичайно динамічному інформаційному середовищі, де постійно присутня загроза дезінформації та пропаганди. У цей час перед журналістами постає завдання не лише об’єктивно висвітлювати події, а й забезпечувати захист суспільних інтересів, не допускаючи розповсюдження фейкових новин та маніпуляцій. Виклики етичної журналістики у воєнних умовах включають не лише питання дотримання правдивості і точності інформації, а й обов’язок захищати своїх інформаторів, дбати про безпеку героїв репортажів, а також дотримуватись принципів гідності та людяності. Також в умовах війни зростає важливість медіаграмотності серед населення, адже люди часто піддаються впливу пропаганди, емоційних заголовків та зловмисних інформаційних кампаній. Журналісти у цьому контексті виконують не лише роль інформаторів, а й своєрідних наставників, які через власний приклад та професійні матеріали допомагають аудиторії відрізнити правду від маніпуляцій, зрозуміти складність воєнних подій і не піддаватися інформаційним атакам. Тому етична журналістика у період конфлікту є не лише питанням професійної репутації медіа, а й важливим елементом інформаційної безпеки держави. Дотримання журналістських норм у воєнний час вимагає особливої підготовки, знань та усвідомленості з боку медійників. Вони мають розуміти, як їхня робота впливає на громадськість, особливо у такі критичні моменти. Іноді журналісти свідомо йдуть на ризик, щоб висвітлити важливі події, водночас стикаючись із важкими моральними виборами: які деталі варто оприлюднювати, щоб інформувати громадськість, і які можуть стати небезпечними або викликати паніку. Таким чином, воєнні конфлікти ставлять перед журналістами питання не тільки про те, як інформувати суспільство, а й як це робити, залишаючись вірними професійним принципам. У часи війни журналістика стає не тільки інструментом донесення новин, а й потужною силою, що може як зміцнити суспільство, так і поставити його перед ризиком, якщо не дотримуватися етичних стандартів.
Keywords: журналістська етика; війна; норми