Аналіз фармацевтичного забезпечення геріатричних хворих з розладами психіки в умовах стаціонару - Матвійчук, Владислава Сергіївна (Волинський національний університет імені Лесі Українки, 2025)
Психічні розлади є важливою медико-соціальною проблемою сучасності. За Міжнародною статистичною класифікацією хвороб 10-го перегляду психічні розлади належать до групи F00-F99 «Розлади психіки, поведінки». Психічна розлади також зумовлені стресом і соматоформними розладами. У віці старше 60 років такі патології проявляються частіше порівняно з іншими групами хворих. Такі пацієнти переважно отримують довгострокове психіатричне лікування в закладах охорони здоров’я, у спеціалізованих стаціонарних відділеннях. Відповідно до рекомендацій ВООЗ, групу пацієнтів віком старше 60 років, прийнято називати геріатричними хворими. У геріатричних пацієнтів діагностують хвороби Альцгеймера, Піка, тремтливий параліч Паркінсона, інші, що супроводжуються депресією, психопатологічними розладами (тривогою, іпохондрією, старечою астенією). Літні хворі мають виражені когнітивні розлади. Особливості геріатричного віку впливають на вибірку препаратів. В них, окрім ліків специфічного спектру дії, призначаються ряд ЛЗ «допоміжної дії», дія яких скерована на усунення проявів супутньої патології: серцево-судинного, ендокринного, урологічного, хірургічного та ін. походження. Наведене вище вимагає проведення комплексу медичної та фармацевтичної допомоги, суворо персоналізовано, відповідно до Протоколів ведення хворого у стаціонарах, Клінічних настанов та протоколів (уніфікованих стандартів лікування). Складовою фармацевтичної допомоги є фармацевтичне забезпечення. У стаціонарних відділеннях фармацевтичне забезпечення відбувається за спрощеною системою, коли призначення лікарських засобів відбувається відповідно до наявних запасів лікувальної установи, списку препаратів, очікуваних поставок фармацевтичної продукції. Призначення препаратів проводиться лікарем, відпуск – фармацевтом. Фармацевтичне забезпечення відбувається віповідно до Національного переліку основних ЛЗ, Державного Формуляру ЛЗ, офіційно зареєстрованими в Україні препаратами за міжнародною непатентованою назвою чи діючою речовиною, а у випадку їх відсутності - торговою назвою. Процес створення запасів ліків шляхом здійснюється за кошти державної установи, що надає послуги з лікування, шляхом державного фінансування чи на підставі договірних відносин з благодійними організаціями. Для пацієнта пакет послуг зі спеціалізованої допомоги у ЛПЗ державної/комунальної форми власності з включенням забезпечення ЛЗ високої якості є безкоштовним. Проведений аналіз рівня фармацевтичного забезпечення у стаціонарних відділеннях КП «Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м.Луцька» дозволив виділити 20 основних груп ЛЗ, які складають основу процесу фармакотерапії літніх хворих з розладами психіки в умовах лікарні. Проаналізовано частоту їх призначення. Встановлено, що широким попитом користуються: Кветіапін, Мемантин, Міансерин, Прегабалін, Есциталопрам, Вальпроєва кислота, Карбамазепін, тощо. Фармацевт відпускає препарати за списком, що формується у формі потреби для конкретного стаціонарного відділення на підставі листків-призначень, за торговими назвами, але відповідно до прописаних МНН чи за діючою речовиною. Задоволення потреб для забезпечення безперебійного процесу фармакотерапії є постійною процедурою, що проводиться фармацевтом лікарні в межах посадових обов’язків.
Keywords: лікарський засіб; психічні розлади; геріатричні хворі; фармацевтичне забезпечення; стаціонарне лікування; фармацевтична допомога