Дериваційні ознаки іменників (на матеріалі роману С. Талан «Не вурдалаки») - Пастушук, Вікторія; Pastushuk, Viktoriia (Східноєвропейський національний університет імені Лесі Українки, 2016)
Статтю присвячено дослідженню дериваційних ознак іменників, які функціонують у романі Світлани Талан «Не вурдалаки». Корпус фактичного матеріалу, дібраний методом наскрізного виписування, засвідчив, що з-поміж усієї сукупності субстантивних дериватем (понад 300 одиниць) домінують лексеми,утворені суфіксальним способом (75 %). Найпоширеніший тип суфіксального словотворення становлять похідні іменники із морфемою -ість як засобу вираження опредметненої ознаки. До менш продуктивних належить абревіація (8,3 %),а також словоскладання 8,1 %, у межах якого засвідчені оказіональні одиниці. Кількісно обмежені групи структурують похідні одиниці, утворені префіксальним способом (4,4 %), усіченням (2 %), основоскладанням (1,7 %) та префіксально-суфіксальним способом (0,5 %).The article studies the characteristics of derivative nouns that function in the novel by Svetlana Talan «Not Ghoul». The body of factual material, adjusted by the through check-out, method showed that among the totality of substantive derivatives (over 300 units) dominated lexemes are formed by the addition of a derivational syffix (75%). The most common type of suffix word formation nouns are derived from -ist morpheme. To less productive belong abbreviations (8.3%) as well as compounding (8.1%), within which occasional units are witnessed. Quantitatively limited groups structure derived units formed by a suffixation method (4,4 %), truncation (2 %), composition(1.7 %) and prefixation-suffixation method (of 0.5 %).
Derivative Characteristics of Nouns
Keywords: іменник; словотвір; способи словотворення; noun; word-formation; word-formation methods