Публічна дипломатія КНР в Європі (2012-2021 рр.) - Кукалець, Оксана Євгенівна (Волинський національний університет імені Лесі Українки, 2023)
Дисертаційна робота присвячена дослідженню публічної дипломатії КНР в Європі протягом 2012-2021 рр. Інтерес Китайської Народної Республіки до Європи почав зростати після глобальної фінансової кризи 2008 р., що пов’язано з поширенням китайської концепції «йти назовні» (走出去, zǒuchūqù) на європейський регіон. Практичне втілення цієї концепції характеризується поступовим збільшенням кількості китайських компаній, інвестицій та проєктів у Європі. Прихід до влади п’ятого покоління китайських лідерів у 2012 р. відзначився переходом країни до нового етапу зовнішньої політики. У 2013 р. голова КНР Сі Цзіньпін вперше представив ідею ініціативи «Один пояс – один шлях» – проєкту розвитку економічних зв’язків і співпраці між країнами Азії, Європи, Близького Сходу та Африки. У рамках цього проєкту особливе значення має розвиток партнерських відносин між Китаєм та країнами Європи. Зі свого боку, Європа проявила неоднозначне ставлення до зростання китайської присутності у регіоні: багато країн із пересторогою або ж негативно відреагували на активізацію зовнішньої політики КНР. Однією з основних причин існування непорозумінь між Китаєм та європейськими країнами, що заважає налагодженню тісної співпраці між ними, є імідж КНР у регіоні. Як наслідок, зросла необхідність здійснення кроків, спрямованих на покращення сприйняття країни в Європі, де особливу роль відіграє «м’яка сила». Її активне застосування в процесі реалізації зовнішньої політики КНР розпочалося із приходом до влади Сі Цзіньпіна. У цьому контексті окреме місце посідає публічна дипломатія як інструмент 3 «м’якої сили», що використовується країною для відстоювання власних національних інтересів. Попри активне використання інструментів публічної дипломатії Китаю у європейських країнах, протягом 2012 – 2021 рр. можна простежити погіршення сприйняття КНР у цьому регіоні. Співпраця країн Європи з КНР протягом 2020-2021 рр. стала більш напруженою та заполітизованою. Як загалом Європейський Союз, так і окремі європейські країни почали більш критично ставитися до китайського уряду та політик, які він реалізує. Іншою характерною рисою цього періоду було те, що за адміністрації Д. Трампа тривав конфлікт між Сполученими Штатами Америки та Китаєм у технологічній і торговельній сферах. Наслідком цього протистояння для Європи була присутність певного політичного тиску на країни, які мали стати на чийсь бік та сформувати власну позицію з цих питань. Значним чином погіршення у відносинах КНР з іншими країнами можна пояснити трансформацією китайської дипломатії та політики загалом, що стало особливо очевидним на прикладі більш агресивної дипломатії під час пандемії COVID-2019, а також ситуації у Гонконзі. Як наслідок, згідно з опитуваннями громадської думки у європейських країнах, більшість відгуків європейців про Китай були несхвальними. Дослідження публічної дипломатії КНР у Європі на сучасному етапі є актуальним, так як розгляд іміджу КНР у Європі, а також аналіз його трансформації протягом 2012-2021 рр. дозволить сформувати краще розуміння ефективності цього напряму зовнішньої політики та причин зростання негативного сприйняття азійської країни протягом останніх років у регіоні. Метою роботи є дослідження публічної дипломатії КНР в Європі протягом 2012-2021 рр.
Keywords: КНР; Європа; Україна; зовнішня політика; публічна дипломатія; «м’яка сила»; образ країни; медіа; освітня співпраця; наукова співпраця; культурна дипломатія; COVID-2019; 327.82