Рисунок– як вид ілюстративного зображення м. Луцька ХІХ століття - Прокопович, Тетяна Анатоліївна (Волинський національний університет імені Лесі Українки, 2021)
Рисунок – це техніка ілюстративного зображення, що є найдавнішим різновидом образотворчого мисте цтва, підвид графіки і структурна основа будь-якого зображення. Протягом багатьох років він залишався по суті лише підсобним інструментом в роботі художника, скульптора або архітектора, та як спосіб створення швидких начерків і детально опрацьованих графічних творів. Більшість творчих особистостей після закінчен ня роботи над черговим твором зазвичай не зберігали, викидали численні ескізи і замальовки, лише на початку XX століття рисунок визнали в якості повноправного автономного виду образотворчого мистецтва. Про те, старовинні зображення міста на таких ескізах, замальовках, начерках – це вже не просто фотографії та поштівки з їхньою документальною точністю, це – перш за все авторське бачення і історія.
У сучасному суспільстві, з розвитком нових цифрових технологій, та інших візуальних напрямків, мистецтво часто перестає функціонувати в рамках чистої творчості. Зазвичай воно зливається з наукою, новітніми технологіями, поєднується з різними технічними прийомами та ефектами. Проте, торкнутися історії Луцька через дослідження старих зображень міста, що збереглися донині розкриє нам добре знані і забуті, навіть легендарні закутки Луцька. Метою статті є обговорення графічних технік, у зображеннях м. Луцьк в ХІХ ст. , адже незважаючи на всі досягнення людства, мистецтво відображає дух часу та внутрішній світ художника, що живе в дану епоху, а рисунки набувають, окрім того, ще і документальної і історичної цінності. Розвиток суспільства актуалізував питання співвідношення художньої культури та історичної пам’ятки. Трансформація цінностей, та зміни у сприйнятті світу призвели до змін у відображенні дійсності. Як особлива сфера культурного життя, мистецтво створює потребу як в історичній, так і нові, унікальній перспективі погляду.Реалізація поставленої мети передбачає вирішення низки завдань, як-от: 1) розкриття сутності поняття рисунку як напрямку мистецтва, аналіз виникнення та його проявів; 2) дослідження специфіки графічного зображення м. Луцька в ХІХ столітті. Автор статті досліджує аспекти розвитку рисунку як напрямку в мистецтві через старовинні зображення м. Луцька та передмість на ескізах, замальовках, начерках ХІХ століття. В статті розглянуто передумови розвитку мистецтва рисунку та інших графічних технік на Волині які вплинули на його розвиток та оцінку суспільством. Загалом у даному тексті розкриваються старовинні зображення міста на ескізах, замальовках, начерках з авторським баченням тогочасних художників, що є своєрідною характеристикою певних культурних явищ, що впливають на становлення та еволюцію мистецтва. Як висновок, у статті наголошується, що значення малюнка в мистецтві складно переоцінити. З його допо- могою художники шукають нові цікаві ідеї та композиції для своїх творів, роблять підсобні начерки, що вико- ристовують в процесі роботи над масштабною картиною, для ретельного відображення окремих предметів, а також у творчому пошуку. Важливим є те, що графічна роботи, які збереглися відображає дух часу та внутрішній світ художника, що живе в дану епоху, розкривають нам добре знані, подекуди давно змінені і забуті, навіть легендарні закутки Луцька тому набувають документальної і історичної цінності
Keywords: мистецтво; рисунок; техніки рисунку; графіка; Луцьк; 741.02