Вплив дитячо-батьківських відносин на формування особистості підлітка - Гузюк, Дарʼя Володимирівна (Волинський національний університет імені Лесі Українки, 2025)
У вступі обґрунтовано актуальність дослідження впливу дитячо-батьківських стосунків на формування особистості підлітка, що дозволяє глибше зрозуміти роль родинного середовища у становленні різних сфер розвитку дитини в підлітковому віці. Особлива увага приділяється тому, що саме в підлітковому віці відбуваються значущі особистісні зміни, формуються цінності, самооцінка та здатність до самостійного прийняття рішень, і водночас загострюються стосунки з батьками, що можуть як підтримувати, так і ускладнювати цей процес. Метою дослідження є вивчення впливу дитячо-батьківських відносин на формування особистості підлітка, а також розробка програми для оптимізації цих відносин з метою сприяння гармонійному розвитку осіб підліткового віку. У першому розділі подано результати теоретичного аналізу проблеми дитячо-батьківських стосунків у контексті формування особистості підлітка. Розглянуто основні підходи до розуміння сутності родинної взаємодії, класифікації типів соціально-психологічного клімату в сім’ї та їх впливу на психологічний розвиток дитини. Аналіз наукової літератури дозволив зробити висновок, що якість дитячо-батьківських стосунків значною мірою визначає рівень емоційної стабільності, соціальної адаптованості, самооцінки та мотиваційної сфери підлітка. У другому розділі підібрано та описано психодіагностичний інструментарій, спрямований на вивчення особливостей дитячо-батьківських стосунків і ключових аспектів особистісного розвитку підлітків. Проведено емпіричне дослідження, у ході якого здійснено збір, обробку та аналіз даних, що дали змогу встановити наявність і характер зв’язку між характеристиками батьківсько-дитячої взаємодії та формуванням особистісних рис у підлітків. У третьому розділі було розроблено програму гармонізації дитячо-батьківських взаємин під назвою «Слухати. Розуміти. Підтримувати», яка спрямована на покращення якості взаємодії між батьками та підлітками. Програма включає психоедукаційні компоненти, практичні вправи та тренінгові заняття, що допомагають формувати навички активного слухання, емоційного прийняття й конструктивного вирішення конфліктів. Особливу увагу в програмі приділено розвитку взаємної довіри, емпатії та підтримки в родинному середовищі. Наукова новизна дослідження полягає в комплексному підході до дослідження впливу дитячо-батьківських відносин на формування особистості підлітка в сучасних умовах, а також у розробці та впровадженні спеціальної програми для гармонізації цих відносин з урахуванням потреб підлітка та специфіки родинних взаємин. Практичне значення одержаних результатів полягає у можливості застосування розробленої програми гармонізації дитячо-батьківських взаємин у роботі практичних психологів, педагогів, соціальних працівників та батьків. Програма може використовуватися в умовах закладів освіти, психологічного консультування та соціально-психологічної допомоги для підвищення якості взаємодії між підлітками та їхніми батьками, а також для профілактики й корекції деструктивних форм сімейної взаємодії. Робота складається з вступу, трьох розділів, висновків до кожного з розділів, загального висновку та додатків. Містить 9 таблиць та 2 рисунка. Список використаних джерел налічує 33 найменування.
Keywords: дитячо-батьківські взаємини; позитивне ставлення; сім’я; підлітковий вік; формування особистості; взаєморозуміння