Кочур Г., Воронович І. «Простягни через простір свою знеможену руку…»: вірші та родинні листи 1945 -1959 років - Кочур Григорій, Воронович Ірина (видавництво "Права людини", Харків, 2018)
У період 1945 1950-х рр. у концтаборі ҐУЛАҐУ поблизу селища Інта (Республіка Комі, СРСР) виникло своєрідне мистецьке об’єднання – група людей, які прагнули творчого життя і знайшли його в поезії. Назвемо його «Інтинською школою». Її авторитетним центром став тодішній в’язень, а згодом український перекладач-поліглот Григорій Кочур; входили до нього представники кількох генерацій українських митців, які гуртувалися навколо Кочура в таборі й опісля – в Ірпені. Кочур і його побратими стали своєрідною з’єднувальною ланкою в ланцюгу наступності української поетичної традиції. Кочурова віршова поетика в «Інтинському зошиті» вражає вишуканістю, розмаїттям, використанням незатертих формальних прийомів віршування, оновленням класичної форми, позаяк є талановитим втіленням ідей, незвичних для легальної тодішньої (сталінського періоду) української літератури: ця лірика розвиває екзистенційні трагічні мотиви, декларує вагу поетичного слова, виявляє особисту гідність і незламність людини. У книгу входять власні вірші Г. Кочура, опубліковані в єдиній прижиттєвій збірці «Інтинський зошит» (1989), котра стала бібліографічним раритетом, а також родинні листи (Г. Кочура до дружини І. Воронович та її листи до чоловіка), переважна частина яких ніде не опублікована й знаходиться у приватному Літературному музеї Г. Кочура в Ірпені.
Keywords: Григорій Кочур; Ірина Воронович; родинні листи; поетична збірка Г.Кочура "Інтинський зошит"; м.Інта; політичні репресії