ВПЛИВ ПОЗИТИВНОЇ ПСИХОТЕРАПІЇ НА ПСИХОЛОГІЧНУ ПІДТРИМКУ ЕМОЦІНОГО СТАНУ ПІДЛІТКІВ - Кихтюк, Оксана (My University, 2025)
Мета. Метою статті є емпіричне дослідження впливу програми позитивної психотерапії на емоційний стан підлітків у сучасних умовах соціальної нестабільності та підвищеного рівня стресу. Особлива увага приділяється зниженню тривожності й депресивних проявів, підвищенню резильєнтності та покращенню афективних компонентів емоційного благополуччя. Методи. У дослідженні взяли участь 60 підлітків віком 13–16 років, розподілених на експериментальну та контрольну групи по 30 осіб. Застосовано стандартизовані психодіагностичні інструменти: HADS для вимірювання тривоги й депресії, PANAS для оцінки позитивного й негативного афекту, CD-RISC-10 для визначення рівня резильєнтності, а також авторську анкету емоційного благополуччя. Експериментальна група проходила восьмитижневу програму позитивної психотерапії, що включала психоедукацію, балансну модель, позитивну інтерпретацію та ресурсні техніки. Дані опрацьовано методами описової статистики й t-критерію Стьюдента для незалежних і залежних вибірок. Результати. Отримані результати свідчать про статистично значущі позитивні зміни в експериментальній групі: зниження рівня тривожності на 25–30 %, депресивних проявів на 20–25 %, зменшення негативного афекту на 25–30 % та зростання позитивного афекту на 20–25 %. Показники резильєнтності підвищилися приблизно на 30–35 %. У контрольній групі зміни виявилися незначущими та не перевищували межі статистичної похибки. Також зафіксовано покращення суб’єктивного досвіду емоційного благополуччя та відчуття соціальної підтримки. Висновки. Програма позитивної психотерапії продемонструвала ефективність у покращенні емоційного стану підлітків, зміцненні їх здатності до емоційної саморегуляції та підвищенні психологічної стійкості. Результати підтверджують доцільність упровадження ресурсно-орієнтованих підходів у систему психологічного супроводу молоді в умовах соціальної напруженості та тривалих стресових впливів.

Purpose. The purpose of this study is to examine the impact of a structured positive psychotherapy program on the emotional functioning of adolescents in the context of contemporary social instability and elevated stress levels. Special attention is given to reducing symptoms of anxiety and depression, strengthening resilience, and enhancing both positive affect and overall emotional well-being. Methods. The study involved 60 adolescents aged 13–16, divided into an experimental group (n = 30) and a control group (n = 30). Standardized psychodiagnostic tools were employed: the Hospital Anxiety and Depression Scale (HADS), the Positive and Negative Affect Schedule (PANAS), the 10-item Connor–Davidson Resilience Scale (CD-RISC-10), and an author-designed Emotional Well-being Questionnaire. The experimental group participated in an eight-week positive psychotherapy program integrating psychoeducation, the Balance Model, positive reframing techniques, and resource-activation methods. Data analysis included descriptive statistics and Student’s t-tests for independent and dependent samples. Results. The findings indicate statistically significant improvements in the emotional state of the experimental group. Levels of anxiety decreased by 25–30%, depressive symptoms by 20–25%, negative affect by 25–30%, while positive affect increased by 20–25%. Resilience indicators demonstrated a growth of approximately 30–35%. In contrast, the control group did not show meaningful changes beyond the limits of statistical error. Improvements were also observed in subjective experiences of emotional well-being, perceived social support, and adolescents’ confidence in regulating their emotional responses. Conclusions. The implemented positive psychotherapy program proved effective in improving adolescents’ emotional functioning, enhancing their self-regulation skills, and increasing resilience. The results support the feasibility and usefulness of resource-oriented interventions in school-based mental health services, particularly under conditions of chronic stress, societal pressure, and ongoing uncertainty.
Keywords: емоційна стабільність; резильєнтність; афективні реакції; саморегуляція; ресурсний підхід; психопрофілактика